Verktøyet jeg forkastet ble Gilberts kjæledegge.
Men etter å ha mistet begge armene, sin mester,
og alt annet i verden...
...sto hun der
helt alene.
Takk skal du ha.
Du er så naiv.
Tiden er ute.
Du hadde kanskje klart det om du drepte meg raskt.
En bombe?
Dra i nødbremsen! Nå!
Den fungerer ikke! Prøv bremsen i gjestevognen!
Dra i nødbremsen!
Hva var det?
Violet!
-Ta den andre bomben! -Jeg er på saken!
Har den!
Violet!
GARDARIK-IMPERIET HOVEDSTADEN HORMGARD
LEIDENSCHAFTLICHS AMBASSADE
De to landene Gardarik og Leidenschaftlich
anerkjenner herved hverandre som suverenstater
for å opprettholde global fred og sikkerhet.
Derfor vil begge land gjenoppta handelsrelasjoner,
og Leidenschaftlich skal bistå med nødhjelp i et år
som et tegn på velvilje.
Vi sverger på å hedre denne fredsavtalen mellom landene.
-Krigen er over. -Ja.
Hva er galt?
Selv om den er over...
Selv om krigen er over,
har ikke sønnen min kommet hjem.
Jeg har sagt til kona mi at vi må gi opp.
Men...
Jeg forstår.
Jeg forstår godt.
Kan du skrive dette i brevet?
"Takk for at du ble født."
Ja.
Et flyshow.
Vi kunne ikke ha det under krigen.
Alle ser frem til det første på fem år.
Det er frist i morgen. Én dag til med hardt arbeid.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Jeg har tenkt på å skrive et brev selv.
Jeg var danser før jeg ble dukke.
Mange soldater besøkte stedet jeg jobbet.
Mange av dem mistet livet.
Jeg tenkte å skrive et brev til dem.
Vil du skrive et brev, Violet?
Jeg...
Jeg har aldri skrevet et brev selv.
Da blir det ditt første!
Skriv det du føler.
Følg hjertet ditt.
Hjertet mitt.
Major.
Hva er det?
Trengs jeg ikke lenger?
Hva snakker du om?
Når jeg blir skrevet ut,
blir jeg overført til oberstløytnant Hodgins?
Vil jeg aldri motta ordre fra deg igjen, major?
Vil du så gjerne ha mine ordre?
Ordre er alt for meg.
Du trenger ikke å følge mine ordre etter dette slaget.
Faktisk trenger du ikke å følge noens ordre.
Lev og vær fri.
Er det en ordre?
Hva får deg til å tro at det er en ordre?
Tror du...
Tror du jeg ser på deg som et verktøy?
Da hadde jeg ikke tatt deg til meg.
Da hadde jeg ikke hatt deg ved min side!
Det bør du vite.
Jeg er opprørt fordi... Smerten skyldes at jeg...
Major?
Du har følelser.
Du har et hjerte, akkurat som meg!
Hvis ikke,
hvorfor skulle du reagert slik?
Du er i stand til å uttrykke deg!
Du er redd for meg nå, ikke sant? Du liker ikke å få kjeft, eller hva?
Jeg vet ikke.
Du er sint fordi jeg er urettferdig, ikke sant?
-Jeg vet ikke! -Ikke lyv!
Jeg lyver ikke.
Jeg forstår det ikke selv.
Jeg...
Jeg vil bare motta ordre fra deg.
Med dine ordre kan jeg dra hvor som helst.
Det er det hele.
Beklager.
Men det er vondt for meg
å se at du ser deg selv som et verktøy.
For det var jeg som gjorde deg slik.
Men du...
Du stoler fremdeles på meg.
Du har ikke gjort noe galt.
Slaget står om noen timer.
Vi snakker om det neste gang.
Klarte du ikke?
Jeg har følelser.
Jeg hadde det selv da.
Men... jeg vet ikke hva...
Vet du ikke hva du vil si til majoren?
Violet.
Fristen er i kveld,
men er det ferdig i morgen tidlig, skal jeg ta det med selv.
Du burde skrive.
Selv om det er noe kort. Selv om det bare er en setning.
Ja?
Unnskyld meg.
En herr Bougainvillea vil treffe Violet.
Takk skal du ha.
Her borte.
Du må ha vært opptatt med å skrive alle brevene til flyshowet.
Beklager at jeg tilkalte deg på fridagen din.
Det er i orden.
Jeg tror ikke du har besøkt herregården vår i Leiden.
Jeg sier det så du ikke blir overrasket,
men hun har litt dårlig hukommelse.
Dette er min mor.
Hvem er du?
Dette er Violet.
Hun du ville treffe.
Det stemmer.
Hun han ville at vi skulle ta til oss.
Du kom endelig.
Ja.
Er ikke Gilbert med dere?
Mor, Gilbert er...
Han er med meg.
Det er samme farge som øynene hans.
Det er samme farge som øynene dine.
Vakker, ikke sant?
Ja.
Jeg kjente ikke til ordet, så jeg sa det aldri.
Men øynene dine var vakre fra øyeblikket vi møttes.
Den er vakker.
Hva var forholdet ditt til Gilbert?
Majoren tok meg til seg...
...oppdro meg
og ansatte meg.
Men...
Jeg vet.
Han døde i slaget om Intense.
Det stemmer. Det var vel derfor hun skulle komme, mor?
Var det ikke det?
Det var ikke din feil.
Du trenger ikke å bære den byrden.
Diethard sa at jeg måtte glemme Gilbert.
Selv om han ikke greier det selv.
De har stått hverandre svært nær siden de var små.
Sønnen min lever.
I våre hjerter.
Derfor vil jeg aldri glemme ham.
Selv om det er vondt, vil jeg alltid ha ham i hjertet mitt.
For selv nå...
...er jeg glad i ham.
Ja.
Violet!
Du må leve for å hedre hans minne.
Lev.
Lev et langt liv.
Og så må du dø.
Det er min siste ordre.
Jeg...
...trenger ikke ordre lenger.
Gilbert behandlet henne ikke som et verktøy, slik jeg gjorde.
Så selv om hun mistet begge armene og sin mester,
vil hun aldri miste det viktige han ga henne.
Så bra at det ble fint vær.
Det er lenge siden det snødde i Leiden.
Violet!
Luculia.
Så godt at du kom.
Du må ha vært opptatt med å skrive for flyshowet.
Nei.
Men jeg skrev mye.
Mitt eget brev for første gang.
Jeg forstår.
Jeg skrev også et. Til foreldrene mine.
Det kommer nok frem.
Takk.
Jeg skrev også et!
Til mitt fremtidige jeg! Da er jeg Leidens beste dukke.
Nei, kontinentets beste dukke!
-Litt av en drøm. -Hva med deg, Erica?
Hva skrev du?
Jeg begynte nylig å like noen,
-så jeg... -Hva?!
-Hvem er det?! -Hei!
Vil dere vite hva jeg skrev i brevet mitt?
Ja.
Å.
Jeg skrev faktisk et til Hodgins.
Hva?
Jeg skrev at jeg kommer til å bli sjef.
Vil du ta fra meg jobben? Hvordan kan du skrive noe sånt?!
Og det sier du? Vil du fortelle hva du skrev?
-"Til pappas fremtidige datter." -Hvor fikk du det fra?
Slutt!
Søppelkassen din var full av utkast, pappa.
Ikke kall meg pappa.
Pappa.
Slutt!
"Pappa venter på at du skal bli født.
Og jeg håper at du blir sunn.
At du blir lykkelig.
At du forelsker deg i en som elsker deg.
Og at du og dine barns fremtid...
...er uten konflikter og full av lykke."
Alles følelser faller ned fra himmelen.
Violet.
Major.
"Til min elskede major Gilbert.
Hvordan går det?
Jeg håper alt står bra til.
Hvor er du nå?
Håper du ikke er stresset.
Vår, sommer, høst og vinter.
Mange årstider har gått,
men jeg venter fortsatt på at du skal komme tilbake.
Først forsto jeg ikke.
Jeg forsto ikke følelsene dine.
Men jeg lærte om følelser
gjennom det nye livet du har gitt meg.
Ved å skrive brev for andre. Gjennom de jeg har møtt.
Jeg tror fortsatt at du er i live et sted.
Derfor vil jeg fortsette å leve.
Jeg vet ikke hva som venter meg, men jeg skal bare leve.
Og hvis vi møtes igjen, ville jeg fortalt deg dette.
Nå forstår jeg hva...
...'jeg elsker deg' betyr."
Violet! Du har en ny forespørsel! Det haster visst!
-Gå og lag te, Benedict. -Hva? Hvorfor må jeg lage te?
Violet, du har en klient.
Jeg kommer.
HUKOMMELSELDUKKEN
HUKOMMELSESDUKKEN OG "JEG ELSKER DEG"
Det er en glede å treffe deg.
Jeg drar hvor som helst på forespørsel.
Hukommelsesdukke...
Violet Evergarden til tjeneste.
NYTT PROSJEKT BEKREFTET
Tekst: John Friberg